![](/assets/vukajlija-8a1b5c1cfaa37915a8b4d51bf02b92cb0e9e1dd235e6e15aa94e201901a8c758.png)
Ова акција обично почиње оног момента када положимо главу на јастук, искључимо чуло вида и почнемо са нумеризовањем оваца...
Кад смо стигли код неке 73, Сотона, у најмањем могућем облику, се појављује и почиње да гусла своју песму сврабежа и бола. У том моменту сваки мир престаје! Почињемо рефлексно да се боримо за егзистенцију своје коже,млатарајући у мраку...уверени да ће комарац сигурно налетети на наш длан!
Полако почињемо да се умарамо, на сав онај умор пре спавања, и смирујемо се. Чекамо да ли ће чудовиште поново да се огласи. Нема га. Мук. Жмуримо и покушавамо да се вратимо математици и овцама...
74
75
76...
Али не! Чудовиште напада опет! И највећи атеиста би у оваквој ситуацији поверовао у васкрснуће, сасвим сигуран да је малиша мртав! Разјарени и бесни, али довољно лењи да не упалимо светло, почињемо још јаче да млатарамо, у још већем радијусу, почињемо да дижемо руку на себе ударајући се по лицу, рукама...
Када је љута борба напокон готова, ослушнемо пажљиво има ли га, а затим сасвим задовољно и са победничким осмехом, заборавивши на овце - заспимо.
Јутро. Будимо се убеђени да ћемо наћи његов уцвељени леш. Уместо тога, налазимо два трага уједа на левом капку, један на рамену испод вакцине која му парира и једно 16 на осталим деловима тела. Псујемо и отворен прозор и угашено светло и чврст сан и то што нисмо мачка да видимо у мраку...
А Он нас посматра из ћошка пуног стомачића, смеје се и чека нову ноћ... Мали ујед за човека, а велики за комарчанство.
Летње ноћи...
"Zarobljen na Vukajliji već 2h. *_*"
Nikola Trajković | 14. Mart 2011.
Kao da si mene opisala, a ja se borim kao grešan sa dušom jer sam alergična na ujed komarca, pa možeš da zamisliš moje oduševljenje... +
Уф, ја нисам алергична, ал имам јако осетљиву кожу и ујед ми натекне ко да ме ујео минобацач, а не комарац...
Marfi je i ovde umešao prste. Kad ga čujem da zuji oko uveta, dignem ruku i čekam da opet priđe i sleti, da ga samo poklopim. Čekam, čekam, čekam, ništa... u trenutku kad batalim čekanje, eto njega opet.
A alergičan sam i ja.
vrhunska +++
+1111