![](/assets/vukajlija-8a1b5c1cfaa37915a8b4d51bf02b92cb0e9e1dd235e6e15aa94e201901a8c758.png)
Реченица у којој особа, која је преживела Други светски рат, проналази одговор на запанујућ призор, након сусрета с компјутером или неким електронским апаратом новијег датума.
Деда: Шта радиш то, куре дедино?
Унук: Ево, да сликам ону мртву мачку испред куће.
Деда: Па, где ти је фото-апарат?
Унук: Шта ће ми фото-апарат кад имам камеру на телефону.
Деда: О, јебем ти. У моје време је у целом селу постојао један једини телефон, у месној заједници, и то на окретање, а та твоја ала само што не полети. Оде технологија у мајчину!
"Slavna Vukajlija. Ima glupih stvari, ima bezveznih, ali ima i jako puno brilijantnih. Neću previše dužiti, samo odite tam pa vidite sami. Samo jedno upozorenje - ima ponešto napisano i na ćirilici (iako smatram da svako, ko kolko-tolko drži do opće kulture zna ćirilicu)."
Skodin blog | 04. Septembar, 2010.
И један ТВ у селу, па онај ко га има, другима наплаћује гледарину... Било некад, дружио се народ, еееее...
Ili, što bi se reklo: "Šta sve neće Srbin da izmisli?"
Kakav deda takav i unuk! XD
Plus, za kure dedino!